(untitled) (Регіональні аспекти розвитку продуктивних сил України, 2020)
Вступ. Соціальний капітал є одним із ресурсів, за допомогою якого можна покращити якість життя у літньому віці. Доступ до соціального капіталу дає змогу людям похилого віку вести продуктивне, незалежне та повноцінне життя. Відповідно вивчення ролі соціального капіталу в умовах старіння населення набуває важливого значення і визначає завдання дослідження, серед яких основними є розробка інструментарію та проведення соціологічного опитування щодо рівня впливу соціального капіталу на життєздатність населення похилого віку в Україні, в тому числі з позиції формування якості життя. Метою статті є обґрунтування теоретичних і прикладних аспектів оцінювання ролі соціального капіталу у покращенні якості життя населення похилого віку. Методи дослідження. Для вирішення означеної наукової проблеми застосовано порівняльний аналіз, емпіричні дані, абстрактно-логічне узагальнення, структурні, статистичні та соціологічні методи. Результати. У статті здійснено аналіз сучасних тенденцій, змін у статево-віковій структурі населення та оцінено рівень його старіння порівняно з іншими країнами. Узагальнено підходи до суті соціального капіталу, його складові. Розроблено методику та проведено соціологічне опитування людей похилого віку (опитано 200 респондентів з Тернопільської області; вибіркова сукупність – випадкова, стратифікована за статтю та типом населеного пункту). За результатами анкетування визначено, що люди похилого віку з сильними сімейними, культурними та громадськими зв’язками оцінюють якість власного життя вище та мають краще здоров’я, ніж соціально ізольовані особи. Важливим є також доступ до каналів зв’язку, зокрема до мережі Інтернет, що в Україні залишається недостатнім. Висновки. Наслідки старіння вже зараз є значними для української економіки, яка не в змозі задовільнити потреби старіючого населення. Одним із пріоритетних напрямів, який дозволить покращити якість життя літніх людей є розвиток соціального капіталу. Результати авторського соціологічного дослідження підтвердили, що активні соціальні зв’язки, соціальні контакти є важливими для психологічного здоров’я літніх людей. Разом з тим, значна частина з них є самотніми з низьким соціальним залученням і потребують соціальної допомоги (матеріальної та моральної).